I februar i år er min kæreste og jeg på Mallorca. Mallorca er jo lidt af en cykel-ø. Mads P. er faktisk på træningslejr samtidig. Vi møder ham desværre ikke. Nå, men vi bor i Port de Sóller. Min kæreste har på det tidspunkt ikke cyklet før, men det har jeg faktisk et par gange. Med kliksko og det hele. Så jeg er relativt højt på strå og køber gel og alt muligt ved cykeludlejningen. Ham i butikken synes til gengæld, at jeg er lidt af en taber. Men vi får vores cykler, og det er superfedt, det hele. Det eneste, jeg er lidt ked af, er, at vi kun har løst, almindeligt træningstøj på.
For lige at blive fortrolige med cyklerne triller vi lidt rundt. Så siger min kæreste: ’Skal du ikke også lige tjekke gearene?’ Og jeg siger: ’Ej, jeg har altså cyklet før, det behøver jeg ikke.’ Vi cykler så afsted, ud af byen, og det begynder ret hurtigt at gå op ad. Hvilket også betyder, at jeg med det samme kan mærke, at nu skal jeg altså til at skifte gear. Og det kan jeg så ikke. Det kan ikke lade sig gøre. Den vil kun skifte til tungere gear. Så jeg går i stå. Min kæreste påpeger selvfølgelig, at det var mig selv, der ikke gad at tjekke gearene. Rigtigt nok, men også meget irriterende. Jeg kommer dog op på cyklen igen og får mig fragtet hen til en holdeplads foran en brandstation.
Men da jeg skal klikke ud af pedalerne, går det galt. Jeg vælter. Det gør ikke som sådan ondt, men jeg begynder at græde. Mit humør er virkelig ikke godt, så jeg beder min kæreste om at køre videre og tænder op i en cigaret. Gearene virker stadig ikke rigtigt, men jeg må videre. Og det går stadig opad. Min kæreste, som jeg finder igen, er selvfølgelig i virkelig god form og kører lidt frem og tilbage, mens jeg kæmper. Det viser sig, at jeg er i utroligt dårlig form.
Man kan ikke køre langsommere. Alle overhaler mig. Men jeg går i zonen. Det er min sportsligt største præstation, jeg leverer lige der. På toppen ankommer vi til en lille by, der simpelthen er så smuk. Og over det hele dufter der af citroner og appelsiner. Der forelsker jeg mig i Mallorca, som jeg ellers havde troet, mest var grisefest.